Tidigare i Heroes...
Du ska vara en hjälte!
- Jag tror inte att hon är min prinsessa. - Kan vi räkna med er, dr Suresh?
De svalde betet till slut och tog kontakt i Kairo. Jag är med.
Tillsammans ska vi sänka företaget.
Vi är i stor fara allihop. Vårt förflutna har kommit ikapp oss.
- Jag heter West. - Claire.
Är du en av dem... eller en av de andra?
Vi tänkte att du hellre vill ha en äkta.
- Jag vill prata om mardrömmarna. - Du kan inte göra nåt.
Jag vill hjälpa dig.
- Åker vi fast, kan folk dö. - De dör om inte vi flyr.
- Vad fan gör du här? - Vem är du?
Jag vet inte...
- Nu är han vaken. - Var är jag?
- Hemma. - Du tog nåt som är vårt.
Berätta var du har gjort av Ipodarna.
Så snart vi fått dem, får du gå.
Det är det bästa avtalet du kan få.
- Jag har inte tagit nåt. - Visst.
Det passerar tusentals containrar genom Cork-hamnen dagligen.
Du råkade bara ta rast i den som vi skulle råna?
Jag vet inte hur jag kom dit.
Tänker du försöka komma ihåg det? Du sitter illa till.
Tusan också. Min bröllopsring föll ner i äggen.
Vi har faktiskt ett durkslag. Du behöver inte stila.
Det är ingen stor grej.
- Ända tills nån lägger märke till det. - Räcker det inte att jag låtsas i skolan?
Vi vill bara att du ligger lågt.
Det funkar inte så. Ligger man lågt märks man mer än nån annan.
De har detektorer för folk som ligger lågt. Jag måste vara nån.
- Vi litar på dig. Du fick en egen bil. - Det kanske är enkelt för dig-
-att låtsas vara världens tråkigaste kopierare, men jag måste vara mig själv.
- Vad än det nu är. - Kopiera är inte mitt jobb.
Mitt jobb är att hålla familjen trygg och betyder det att jag inte hinner-
-laga frukost till dig eller ta på mig den här fula skjortan-
-så att ingen upptäcker oss, är det det jag måste göra.
Du måste göra samma sak.
Jag glömde hur svårt det måste vara för dig att vara normal...
-...efter det du nu var. - Tyck inte synd om din pappa.
Jämfört med mitt gamla liv...
...är det här en trevlig semester.
Ha en bra dag.
Har du sett det här?
"VD:n för Yamagato död."
Jag visste att det här skulle hända.
Hur visste du det?
Så går det inte till längre. Vi har inga hemligheter.
Det kom vi överens om.
Den här målades av Isaac Mendez i New York. Allt han gjort har inträffat.
Det här den första av åtta. Jag fick bara nummer ett.
- Vad finns i de andra? - Jag vet inte.
Men jag ska leta upp dem.
- Väntar du på en inbjudan? - Nej.
Jag har stått så mycket på andra sidan, så jag ville bara njuta av ögonblicket.
Välkommen till de stora grabbarna. Hoppas att du överlever.
Han heter Nakamura. 70-årig japan. VD för Yamagato.
Han föll från skyn på Central Park West-
-med det här i fickan. Är det bekant?
Nej. Jag har aldrig sett det förut.
Mr Masahashi här såg att mr Nakamura knuffades-
-av nån som också föll. - Vi har bara en kropp.
Mördaren föll 20 våningar och knallade därifrån, eller så flög han iväg.
Känner du nån som kan det?
Vi hittade ett fingeravtryck på kortet...
-...som vi har fått en träff på. - Angela Petrelli. Vi måste ta in henne.
Mr Masahashi.
Känner ni igen den här symbolen?
Ja. Det är kanji och betyder "stor förmåga".
- Sänd av Gud. - Förmåga?
Det är från japans stora hjälte, Takezo Kensei.
Mr Nakamura brukade berätta om Kensei för sin son Hiro.
- Jag måste få prata med honom. - Det måste jag med.
Har ni sett en läskig vit man?
Ni måste nyktra till. Följer ni inte efter Yaeko kommer hon att dö.
- Vem är Yaeko? - Henne du ska bli förälskad i.
- Hon hatar ju mig! - Ja, innan jag reste tillbaka i tiden-
-och förstörde allting, skulle hon bli din prinsessa och du vara en hjälte.
- Du ser ut som en fisk när du pratar. - Nej, gör du det här kommer historien...
-...att berättas i 400 år. - Som en jättestor karp.
Jag har redan strulat till det förflutna. Rumtidsväven klarar inte mer.
Historien kräver att Takezo Kensei är en hjälte idag...
Det här kommer Ando aldrig att tro på.
Den här filmen visar vattenödlans otroliga förmåga att återskapa ett komplett ben-
-men de är inte ensamma om den förmågan. Efter miljontals års av mutationer-
-kan ödlor återskapa celler.
- Som människor som kan hela sig? - Inte människor, Claire, ödlor-
-och räck upp handen först.
Men teoretiskt skulle väl även människor kunna göra det?
- Stamcellsforskningen är lovande. - Så att vi kan odla organ till folk?
Jag tror att vårt nästa steg är att göra oss av med onödiga delar.
Vi har ingen nytta av blindtarmen eller av visdomständer.
Vi behöver inte ens lilltån för att hålla balansen...
- Det är bara skräp i vårt DNA. - Kan vissa redan ha utvecklat-
-en helt ny kodsträng för DNA?
Det krävs en doktorsgrad i genetik för att svara på det.
Jag hoppas att du tackar mig i din avhandling.
Vad är det?
Hur gillade du privatflyget? Bättre än turistklass, eller hur?
- Jag jobbar inte för bekvämligheter. - Men det skadar inte.
Jag måste få tillgång till all er data och ert lab.
Just nu måste ni flyga igen, för här har jag ert första uppdrag.
- Ni sa att ni förvarade proverna här. - Inga prover, en man.
Han blev sjuk i Port-au-Prince. Svaghet, skakningar, förlorade förmågor.
- Alla tecknen. - Viruset.
Det kan vara en smittohärd.
Det måste ni ta reda på. Hittills har bara två drabbats.
Er syster 1974 och Molly Walker för fyra månader sen.
- Om det är ett tredje fall... - Så sprider det sig.
Jag testar honom. Stämmer det, tar jag hit honom direkt.
Doktorn...eftersom ert blod är det enda botemedlet...
...försök att hålla er vid liv.
Minns du oss?
Ni är vuxna nu, men jag ser er som barn.
Jag minns dagen ni föddes. Maya först och sen kom Alejandro.
Det har tydligen inte förändrats.
Lägg dig och vila.
Hjälper du oss att ta oss över floden in i Mexiko?
- Vi har inga pengar. - Jag vill inte ha några pengar.
Det här är inget bra ställe för ungdomar att växa upp.
Det var länge sen nån var så snäll mot oss, Nidia.
Jag har glömt hur det är att lita på nån.
Det kommer snart fler. Vi har en lång natt framför oss.
Kom. Du måste vara trött.
Vi är nästan framme.
Vi ska inte försätta henne i fara.
Vi måste hitta ett sätt att ta oss över själva.
Polisen känner igen oss. Vi måste fortsätta.
- Men om det händer igen då? - Det tillåter jag inte.
Du var säkert snyggare igår... Vad betyder ditt halsband?
- Jag önskar att jag visste det. - Vi tar nåt enklare. Vad heter du?
- Jag vet inte. - Det är inte din dag, eller hur?
Jag heter Caitlin. Nu vet du i alla fall det.
Caitlin?
- Vad tänker de göra med mig? - Jag vet inte.
- Det min bror tycker är bäst. - Din bror...?
- Skickade han hit dig? - Han tyckte att jag passade bra.
Att jag kunde få svar genom att vara snäll.
Grejen är...det här jobbet är större än dig och några pund.
Det är för en McSorley. De lovade att leverera grejerna idag.
Vad händer om han inte får det han vill ha?
Du måste komma ihåg nåt - ett namn, ett ansikte...
Det första jag minns är att din bror och hans gäng hittade mig.
- Sen kom den där stöddige killen... - Som fick en stöt och ramlade.
- Jag hörde om det. - Elchocken...
...jag tror att den kom från mig.
Från min hand...
- Jag vet att det verkar... - Omöjligt...
Jag har torkat bort allt blod.
Du är helt oskadd.
Är det någon här?
Jag heter Mohinder Suresh.
Jag är läkare.
Risken finns att ni är smittad av ett väldigt ovanligt virus.
Det är därför jag är här. Jag kanske kan hjälpa er.
- Bota er. - Jag vill inte bli botad av er.
- Då kan ni dö. - Gud gav mig kraften.
Det var hans gåva till mig och han tog tillbaka den.
- Nu får jag min dom. - Då kanske vi ska lämna det till honom.
Chansen är att ni bär på ett av 100 virus jag inte kan bota.
Är det däremot det här viruset, finns det bara ett botemedel.
Ett extrakt av mitt eget blod, som jag ska ge er.
- Det är väl ett tecken? - Ett tecken på vad?
Att Gud inte är riktigt klar med er. Ska vi se om han erbjuder dig frälsning?
Han vakar över dig.
Min bror har alltid skyddat mig.
- Ända sen vi föddes. - Tvillingar.
Hjälper Nidia er över floden?
Min syster är inte frisk. Vi måste få läkarhjälp åt henne.
Det måste vara allvarligt eftersom ni gör en så farlig resa.
Jag kanske kan hjälpa er. Jag är en helare.
Vi ska till USA för att hitta en riktig läkare.
Låt mig försöka...snälla.
Var inte rädd.
Det är en okänd sjukdom.
Du är rädd för att den sprids. Du är rädd för dig själv.
Du bär nåt mörkt inom dig.
Nog för att döda djävulen.
Ingen kan bota dig.
Du bär på en förbannelse.
- Hon är bara en liten flicka...vänta. - Nej! Vi går inte över med dem.
Ni förtjänar inte att kalla er samurajer.
- Ni lever på lidande. - Idag ska vi kalasa på ditt.
Jag vill ha din far levande, men dig har jag ingen nytta av.
Låt henne vara!
Takezo Kensei befaller er!
Varför ska vi lyssna på honom?
För att Kensei är den bäste svärdskämpen i Japans historia.
Varför upprepar han sitt eget namn?
Hur kan du vara så kaxig utan att ens ha ett svärd?
Jag behöver inget. Jag har ju era.
Ta fram era pilbågar!
Det skulle jag inte göra...
Lämna oss nu...innan jag tar era kläder!
Just det! Stick! Skriv om det här i era historieböcker.
"Slaget om de tolv svärden", är en bra titel.
Må lyckan stå dig bi, Takezo Kensei.
Följ med mig, så blir min lycka fullständig.
Håll honom under uppsikt. Om han så mycket som tänker fjärta-
-tar du fram pistolen.
Tror du att jag är tolv?
Beklagar killar, Ricky och grabbarna gick precis.
Ja, vi såg det. Vi kom inte för Rickys skull.
Vem söker ni då? Jag har precis öppnat öltunnan. Vill ni ha ett glas?
Nej tack. Vi kom för din skull.
Så...ödlor?
Säg inte att du väntade in mig, så jag måste gå förbi dig?
Jag trodde att du skulle gilla valar eller nåt...enhörningar.
Du gör många antagande.
- Är jag verkligen så blond? - Jag tycker faktiskt att det är häftigt.
- Jag gillar också genetik. - Jag sa aldrig att jag gillar det.
Du behöver inte dölja allt som är intressant med dig.
Biologi ska ju vara vårt öde, men då glömmer de...
-...att gener kan förändras. - Jag trodde att såna som du-
-satt längst bak på lektionerna och hatade allt.
Jag hittade en bok av en indier, den handlar om allt du snackar om.
Om folk som har utvecklats... ett helt kapitel handlar om cellåterskapande.
Jag tänkte läsa alla fantastiska genetikböcker på sommarlovet.
Du borde se den. Jag kan komma hem till dig med den.
- Nåt för din doktorsgrad. - Jag bryr mig inte så mycket.
Jag var bara uttråkad på lektionen.
Ja, men det är skitkul att du gillar ödlor, ha det så kul. Jag måste hem.
Var är min bil?!
Förlåt. Hemma var det alltid Ando som körde.
Jag är skyldig mäster Kensei en ursäkt.
Jag trodde att ni hade försvunnit med våra pengar.
Jag? Aldrig.
Jag lovar att rädda er far.
Kensei är lika ärbar som han är modig.
Körsbärsträden står i full blom. Vi har träffats i en gynnsam tid.
Ett vackert träd, utan att bära frukt.
Till och med hjortarna har kommit för att njuta av dem!
Min far sa en gång... att hjortar är Guds budbärare.
Berättar man sin önskan för en hjort, för den budskapet vidare.
Himlen har redan uppfyllt min största önskan.
Någon som räddar oss alla. Som ger oss hopp.
Ni är för vänlig.
Ta av...er mask.
Det finns saker jag inte kan yttra om ni ser mitt ansikte.
Då blir jag avväpnad.
Utan tvekan kommer Kenseis kärlek till er bli en legend.
Blir den det?
Blodet dödar viruset. Det verkar som om ni hade det ändå.
Hur är det med era händer?
Lika fasta som min tro.
- Jag bad för att det inte skulle hjälpa. - Jag bad för samma sak.
Att ni inte hade smittats här ute... att det inte sprider sig.
Trodde ni inte på vad ni sa, att Gud har skickat er för att bota mig.
Jag tror inte på nån som låter ett sånt här virus finnas. Det dödade min syster.
Det verkar som om det har muterat. Med den här celldelningstakten-
-hade ni varit död imorgon. Jag vill att ni följer med mig för observation.
Jag har ett plan.
- Jobbar ni för någon? - Ett företag.
Naturligtvis. Det är alltid ett företag.
Var är han?! Var är haitiern?
- Haitiern? Är inte han på Haiti? - Vi är på Haiti.
Du har varit okontaktbar i timmar.
Jag var på ert kontor. Ni gav mig ett kuvert och sa...
...att det var en man med viruset som måste botas.
Hade inte botemedlet fungerat, hade han inte kunnat ta ditt minne, så...
...tydligen gjorde det det. Helt återställd. Tack, dr Suresh.
Mitt minne... Förlåt mig.
Vi har i alla fall begränsat smittan. Det får väl ses som ett nybörjarmisstag.
Polisen patrullerar floden.
- Tänk om vi åker fast. - Vi åker inte fast. Vi blir skjutna.
När vi väl är över, ska jag visa er vägen. Tunneln där går under floden.
- Polisen kommer! - Vi måste skynda oss!
Nu, Maya. Skynda dig!
Min bror då... Vi skulle hållit ihop.
Kom nu...vi har inte tid att sörja.
Nej, inte nu igen. Gud, nej!
Spring! Spring!
Kom, Alejandro...jag behöver dig.
Det är för sent. Se vad jag har gjort.
Ingen fara, jag är här nu. Ta min hand.
Jag sa ju...att det skulle bli bra.
Hon hade rätt. Ni är onda båda två. Ni bär på en förbannelse.
Vänta. Vi kan inte vägen. Hon menade inte...
Håll dig borta från mig, din djävul!
Hej.
Halvkilospåsar vingummi. Biträdena älskar dem.
En full godisdisk gör dem populära...
Kan jag berätta nåt utan att du flippar ur?
Min bil...blev liksom stulen.
Gode Gud, Claire. Jag fick nästan hjärtstillestånd.
Jag vet...vad är en stulen bil när man flyr för sitt liv?
Jag älskade bilen och köper du en ny, lovar jag att aldrig lämna den olåst igen.
Lämnade du den...olåst?
Claire...jag måste kunna lita på dig, inte bara när det gäller bilen, utan allt.
- Jag vet att jag gjorde ett misstag. - Det har vi inte råd med.
För att vi gömmer oss och det är farligt.
Jag gömmer mig för nåt jag kan göra och jag vet inte vad det är.
Sluta, det räcker nu.
Jag vet ju inte ens hur det funkar. Var går gränsen?
Om jag hugger av mig armen, fäster den sig själv igen? Eller växer det ut en ny?
- Vi borde inte prata om det här. - Du är den ende jag kan prata med.
Jag kanske missar chansen att hjälpa folk. Kan min hud växa tillbaka-
-efter att jag har kokat den, kanske mitt blod kan hjälpa brännskadade eller-
-nån som blivit sjuk. Jag vet inte ens... - Nu är det nog!
Skäll på mig för bilen, men det här är den jag är.
Jag har hållit dig i trygghet så du sluppit testa gränserna.
För om de hittar dig, kommer de att skära i dig och testar dig.
De pressar dig så långt för att testa din förmåga att du önskar att du kan dö.
Tro mig...
...känner du dig instängd här, är det inget mot buren de sätter dig i.
Jag måste gå tillbaka till jobbet.
Enligt vittnet bråkade ni och Nakamura igår.
Vi var gamla vänner. Ibland kan ett vanligt samtal misstolkas.
- Örfilade ni honom? - Han sa nåt olämpligt om min sons död.
- Jag tyckte att det var oförskämt. - Ni äger aktier i Yamagato Industries.
- De har sjunkit rejält i värde. - Tror ni att jag dödade honom för pengar?
- Pengar och sex är vanliga motiv. - Jag är rik och jag låg inte med honom.
Det var längesen.
- Känner ni igen symbolen? - Det är min mans företagslogga.
Varför är den ritad över Nakamuras ansikte?
Jag vet inte.
För att vi gjorde nåt hemskt och nu vill nån hämnas.
Vill nån kanske hämnas på honom... eller på er.
- Vem sa nåt om hämnd? - Jag vill ha hit min advokat.
- Vem vill hämnas, mrs Petrelli? - Lugna dig, Parkman.
Försvinn ur mitt huvud!
Mr Petrelli!
- Jag känner er. - Matt Parkman.
Vi träffades i Texas när ni löste ut er bror ur häktet.
Jag beklagar Peters död.
- Jag tar er till er mor. - Hon vill nog inte träffa mig.
- Jag ska bara lösa ut henne. - Varför bad hon då oss att ringa er?
Hon har ingen annan.
Det är omöjligt!
Backa!
Det är ingen fara, mamma.
Vem gjorde det här mot er, mrs Petrelli?
- Tänker du inte säga nåt? - Om vad då?
- Om det du gjorde. - Jag gjorde inte nåt.
Hitta på historier, låtsas att du tappat minnet, men tro inte att jag är dum.
Var du tvungen att slå skiten ur honom?
Killen du kastade genom väggen var McSorleys son.
Han är ett sadistiskt svin, men hans farsa älskar honom.
- Nu är han rejält förbannad. - Nästa gång får han henne för sig själv.
Snacka inte skit med mig. Nu är ett lösbart ekonomiskt problem en blodsfejd.
Du ska ställa det till rätta.
Vi ska göra en stöt till och lägga en fet sedelbunt på hans skrivbord.
- Så att han lämnar oss ifred. - Jag är ingen tjuv.
Kanske inte, men du verkar vara proffs på andra saker.
- Det gör dig till något, eller hur? - Jag kan göra samma mot dig och sticka.
Det skulle väl vara ohövligt?
Då får du inte den här...
Du vill nog ha den här...Peter.
- Heter jag Peter? - Det verkar vara så.
Det var nåt jag läste. Det här är allt du hade när vi hittade dig.
Kreditkort, kanske en tågbiljett. Det kan till och med vara ett kärleksbrev.
Du får alltihop...när du har hjälpt oss.
Med ett litet jobb.
Vad säger du...Peter?
Du stjäl min rustning och lämnar mig här. Vem tror du att du är?
Jag gjorde för att rädda Yaeko... och för att visa att Kensei...
-...är en hjälte. Och det gjorde jag. - Gjorde du?
Ja. De berättar redan om ditt mod.
- Vad gjorde jag exakt? - Avväpnade elva män...
-...och räddade en vacker flicka. - Gjorde du allt det...
-...utan att ta åt dig äran? - Mäster Kensei! Jag hittade er.
Ni försvann utan att få det som är ert.
Må mitt fars svärd göra er skicklighet rättvisa.
- Kom nu, vi har ingen tid att förlora. - Vad har du så bråttom till?
- Som ni sa, vi måste rädda hennes far. - Just det. Det måste vi göra.
Vi har en lång resa framför oss. Möt mig vid stallet.
- Okej, jag är med. - Säkert?
Jag vet inte vad du är för en dåre, men belöningen verkar öka om jag hör på dig.
- Och jag får mer av henne. - Det får du!
- Gör du mig till hjälten hon ser i mig? - Bara om du slutar att dricka.
- Inga löften. - Det finns att jobba på.
Då möts vi igen, du store Takezo Kensei.
Hur gick det här till?
Beklagar... jag får nog bli hjälte i nästa liv.
Nej! Du får inte dö!
"Sänd av Gud."
Du jobbar sent.
Nattskift. Fråga inte. Var det en givande resa?
- Det borde du få svar på själv strax. - Du väckte väl inga misstankar?
Jag tror inte det. Bob verkade mest arg för att litade på den galne professorn.
- Jag kommer att bevakas hårdare nu. - Det var väntat.
Oroa dig inte. Jag letar upp tavlorna själv.
Är du säker?
Du har gett mig allt jag behöver.
Välkommen till Copy Kingdom. Hur kan jag stå till tjänst?
Stäng av det där! Det är så sårande för stackars mr Muggles.
Förlåt, det var väldigt obetänksamt...
Tyvärr, inget att göra åt.
Då är det bara du och jag, antar jag.
Kom igen, väx ut igen.
Otroligt!